Det är här rebelledaren vill träffas.
- Får jag fråga en sak? - Alltid.
Återvänder vi till Charleston om vi hittar Anne och Alexis?
Jag vet inte vilken framtid vi skulle ha där. Vill du göra det?
- Jag har vänner jag lär sakna. - Som Deni?
Hon skulle säkert acceptera att min lillasyster är en hybrid-
- men andra lär behandla henne som ett missfoster.
Jag var gammal nog att hantera det men vill inte att hon ska lida.
Inte jag heller.
Om vi inte återvänder, vad ska vi då göra?
Vi fortsätter slåss. Jag har faktiskt inte tänkt så långt än.
Vi ska ta oss till Mechanicsville och hitta Anne och Lexie.
- Den nya ledaren verkar kaxig. - Det är otäckt att kanalisera honom.
- Är han inte som Rödöga? - Han är mycket mer... tålmodig.
Men han är lojal och alla ser upp till Rödöga.
Att ta kontakt med människor var en risk som krävde mycket...
De kommer. En fiendepatrull letar efter er. Ni måste fly.
Vilket håll kommer de ifrån?
Du är nog för ung för att minnas utflykterna vi hade i Berkshire.
Vi reste tälten och pappa brukade laga bacon med ägg och kex.
- Jag minns lite grann. - Jag är hemskt ledsen...
...men vi har bara havregryn och lite kaffe.
Mat smakar alltid som bäst när man svälter.
Det är konstigt. Man ser inga spår av kriget här.
Med allt vi varit med om, så kanske vi skulle ha kommit hit istället.
Då hade jag aldrig fått skjuta gevär.
När vi hittar Anne och Lexie...
...så kanske pappa vill bo här där det inte finns några Skitters.
Kanske det. De är tillbaka.
- Vi måste ge oss av! - Skitters och mechs är på väg!
Packa ihop.
De goda nyheterna är att affärerna blomstrar, men än sen?
- Vi har en massa krediter. - Vad ska jag med lapparna till?
Skaffa en ny tandkrämstub? Framtiden är för oviss, Lyle.
- Vi måste fånga dagen. - Ta det man kommer åt.
Vi behöver nån att göra affärer med. Ett annat samhälle, eller nåt.
- Som det presidenten hade. - Det är en väldigt bra idé.
- Vad fan håller du på med? - Vi ska bogsera bort det här.
- Hela området ska tömmas. - I helvete heller.
- Vem gav ordern? - Presidenten av Nya Amerika, Pope.
Då är det sant som de säger. Absolut makt korrumperar.
När råttorna är borta gör katten precis som hon vill.
Det kommer flyktingar varje dag och vi har slut på husrum.
Vi tänker skaffa mer utrymme i Pope Town, inklusive din bar.
Folk behöver kunna lätta på trycket. Vi får inte låta det växa.
- Du behöver inte stänga, bara flytta. - Till Timbuktu?
- Om Tom Mason var här... - Sjukvårdare till försvarslinjen!
Snälla, skynda er.
Presidenten behöver omedelbar sjukvård.
Om ingen rör sig, så dör ingen.
- Vad har du i nacken? - Det är akne.
Släpp vapnen! Nu!
Jag uppmanar mina pojkar att se sig för innan de hoppar.
Ben.
- Vad vill ni oss? - Sitt av hästarna och släpp vapnen.
Vi kunde ha dödat er tidigare. Vi vill bara ha hästar och packning.
Gör som vi säger, så blir ingen skadad. Ställ er mot lastbilen!
Sätt fart! Så ja...
Har ni bott här sen invasionen? Vi kommer från Charleston.
Då har ni inte hört. Tusentals med överlevande har samlats där.
- Varför? - Vi hjälper varandra.
- Vi har grödor och boskap. - Vi har till och med en regering.
- Och en armé. - En armé?
- Vilka tänker ni slåss mot? - Utomjordingarna.
- Stämmer det? - Ja, det stämmer.
Då är ni spritt språngande galna.
- Vad ska vi göra? - Vi tar tillbaka våra grejer.
Ja, men vi måste vara snabba och fortsätta leta efter Anne och Lexie.
Vi har anropat frekvensen ni gav oss men har inte fått nåt svar.
- Fortsätt De kommer att svara. - Charleston står till ert förfogande.
Tack, miss Peralta.
Ert namn låter bekant. Ingick inte ni i Jim Webbs stab?
- Jo, jag var administrativ chef. - Jag visste det.
Han sa att ni var hetlevrad.
Han sa att man inte vill få en utskällning av Marina.
Senatorn var verkligen uttrycksfull.
- Överlevde han inte? - Dessvärre inte.
- Men ni har mirakulöst nog gjort det. - Miraklet står bredvid mig.
Jag skyddade bara presidenten från nedslaget när planet kraschade.
Våra kroppar är stridsanpassade och klarar större påfrestningar.
Cochise säger att Volm-vapnet snart är redo.
Trots förseningar kan vi attackera Esphenis kraftfält inom två veckor.
Jag vet inte vad jag tycker om det. Vi har många obesvarade frågor.
Enligt vår vetenskapsman så har vapnet mer kraft än det behöver.
Det stämmer, men jag kan tyvärr inte förklara mer ingående just nu.
Det finns en säkerhetsläcka i Charlestons ledning.
Om du menar Espheni-spionen så har vi löst det problemet.
Vi avlägsnade parasiten ur Hal Mason och har ingen läcka.
Ursäkta, men det är ett farligt antagande.
Espheni skulle inte förlita sig på en enda strategi.
De ingående detaljerna måste förbli konfidentiella, miss Peralta.
Kriget kan avgöras med vapnet och vi har inte råd med några förseningar.
- Även om vi inte vet dess funktion? - Översten...?
Vi kan inte bortse ifrån fördelarna med Volm-rasen som allierade.
Men jag vill att vi leder operationen med understöd från Volm-rasen.
Jag håller med miss Peralta. Om vi inte får total insyn-
- så kan det inte ses som en jämlik allians.
Tack för er uppriktighet, men uppdraget måste fortgå som planerat.
Det vore kanske bäst om jag fick inspektera vapnet med egna ögon.
Som ni vill.
Tar du av sadlarna, gumman?
Inget dåligt kap för en snabb insats.
Sorterat och undanstoppat inom 20 minuter, pojkar.
- Hästarna är säkert törstiga. - Hämta vatten åt dem, då.
Du vet att pumpen kärvar sen du använde den.
Det här kan funka.
Här.
- Vill du prata om det? - Vad då?
Jag vet inte var jag ska börja.
När du avtyglades gav jag dig råd som jag skäms över nu.
Jag kan inte sluta tänka på hur jag sov intill Maggie varje natt.
Hon övergav mig inte och visste inget om parasiten jag bar på så länge.
- Jag kunde ha skadat henne. - Är det därför hon inte följer med?
Vi vet inte vad som väntar oss. Hon har haft det svårt nog.
- Vad är det? - De har stannat och vi närmar oss.
Ta er fram så tyst det bara går.
Latmaskar...
Matt!
Inte ett ljud! Okej?
- Marinarasås och köttbullar. - Det låter utsökt.
Försök inte.
Duane?
Gil!
Stilla!
- Släpp den! - Det kan du glömma!
- Hal? - Jag mår bra.
Varför gjorde du så?
Vi skulle köra trupper till försvarslinjen för en timme sen-
- men alla mekaniker är sjukanmälda och det är tredje haveriet i dag.
Vi har liknande problem i vapenförrådet.
- Vi har vapen som måste lagas. - En organiserad maskningsaktion?
Jag är inte paranoid av mig men Pope ser väldigt självgod ut.
- God eftermiddag, översten. - Vad håller du på med, Pope?
Ingenting. Jag pratar bara med medborgarna av vår stad-
- och påpekar att de har rättigheter om vi fortfarande har en demokrati.
Om vi har för lite fordon, vapen och soldater när fienden attackerar-
- så förlorar vi många liv. Kan du leva med det?
Jag nöjer mig när jag lyckats få miss Peraltas uppmärksamhet.
Det är fel tidpunkt för dumheter.
Ta inte illa upp, men det är precis rätt tidpunkt.
Först fick vi slava för Volm-rasen och nu det här?
Det här är fel väg att gå och det är dags för en ny framtidsvision.
Det du säger är dumt och farligt. När Tom kommer tillbaka...
Tom Mason är smart nog att veta när man ska överge det sjunkande skeppet.
Skapa ordning i ledet, genast.
- Sanningen svider, eller hur? - Ja, sanningen svider som fan.
Ta av honom jackan.
Vi måste stoppa blödningen.
Tvål, vatten och rena handdukar. Sätt fart.
- Bryter ni er in och dödar min bror? - Vi kom bara för att ni rånade oss.
- Vi försöker överleva. - Vi rånar inte folk.
Vi lever inget lyxliv. Jag har barn att tänka på.
Rymdvarelserna har tagit min familj och jag borde leta efter dem nu.
Vi vill bara ha våra saker och sen beger vi oss. Var finns dem?
Intill skjulet, så vitt jag vet.
Matt, hämta våra saker och skynda dig tillbaka.
De förväntar sig att vi ska arbeta för dem och storskallarna.
Utan att ställa frågor och utan att klaga.
Och hela tiden förnekar de oss våra enkla njutningar.
Tills de slutat ta våra saker och ägodelar, så jobbar vi inte för dem.
Och vi kommer inte att slåss för dem.
Pope har rätt.
- Välkommen översten. - Vi behöver en plats att varva ned.
Jag inser det och det gör även miss Peralta.
Men det finns ingen plats i min syn på demokrati-
-för lättsinnigt lagtrots.
Inte om det utsätter vårt samhälle för fara...
...och försvårar krigsinsatsen. Är det uppfattat?
Du är härmed gripen, Pope.
- Vad anklagas jag för? - Civil olydnad och uppvigling.
Du har befogenhet, men ingen rätt.
Drick upp och återvänd till era bostäder.
Alla arbetspass på Volm-projektet kommer att återupptas.
God kväll.
- Hur hittade ni gården? - Den är vår sen tre generationer.
Jag föddes här, precis som min bror och alla mina barn.
Och ni valde att stanna här efter invasionen?
Det kom aldrig några hit. De är inte intresserade av oss.
Jag har sett rymdskepp, explosioner och har hört berättelser.
- Kommer han att klara sig? - Jag vet inte.
Han verkar vara en kämpe så han har nog en chans.
Han är verkligen en kämpe. Farbror Gil är för elak för att dö.
- Vad är det du har i nacken? - Det är en lång historia.
Jag hade en parasit på ryggen som styrde mig.
- Bitar av den är fortfarande kvar. - Vad otäckt.
Allt de gör är otäckt. De dödade flera av mina vänner och min mamma.
- Min mamma blev också mördad. - Ni såg ju bara varelserna på håll.
Det var inte utomjordingarna. Det var människor.
Efter invasionen kom en skara män som sa att de var på flykt.
Vi bjöd in dem och gav dem mat.
De försökte råna oss.
De sköt min mamma innan vi hann hindra dem.
Såg du henne dö?
Pappa sa att det är en ny värld nu där man dödar eller blir dödad.
I Charleston tar vi hand om varandra. Ni borde åka dit.
Pappa skulle aldrig gå med på det.
- Du är inte från de här trakterna. - Jag kommer från Boston.
Vi har slagits mot dem ända sen de anlände, jag och mina pojkar.
Vi har större chans att överleva här.
- Så länge det finns folk ni kan råna. - Det händer sällan.
Du kan inte klandra mig för att försöka hålla min familj vid liv.
Du har lyckats bra hittills. Det är alltid nåt.
- Utomjordingarna hittar er snart. - Så vi ska följa er till ert paradis?
Jag förstår din ilska. Jag hade också varit arg om min bror låg skadad.
- Du förstår inte hur jag känner. - Du vet inte vem du pratar med.
Vi har upplevt berättelserna ni har hört. Utomjordingarna dödade min fru.
Jag vet en hel del om förlust och ångerfullhet.
Jag känner det när jag vaknar och när jag ska sova.
Och varenda timme och minut däremellan.
Ert berg är inte tillräckligt högt och ni kan inte gömma er.
Vår enda chans är att förena oss i kampen mot dem.
- Pappa! - Vad är det, pojk?
Det är farbror Gil. Han håller på att dö.
Min bror är döende. Ni måste låta mig få träffa honom.
- Vi kan inte lita på honom. - Ska han dö utan sin familj?
- Lovar du att inte försöka nåt? - Jag ger dig mitt hedersord.
Gil... Det är Duane. Hör du mig?
Du måste kämpa. Vi finns här hos dig. Allihop.
Du tål det här. Du behöver bara hålla ut.
Låt bli! Lägg vapnen på golvet.
Ta bort fingret från avtryckaren!
Händerna över huvudet.
Ställ er mot väggen på vänster sida. Mot väggen på vänster sida!
- Tänker du döda mina barn?! - Ni får skylla er själva!
- Vi kan inte släppa dem. - Dina barn kommer att minnas det här.
Vill du förvandla dem till mördare?
- Nej... Pappa? - Det är en hård värld.
Mina barn måste härdas för att överleva.
- Du vill inte göra så här. - Ni sköt min bror! Mot väggen!
Visa inte dina barn din omänskliga sida! Släpp vapnet!
Jag tänker skjuta. Ta farväl av din familj.
Gör det nu, innan du går vidare.
Tänker du skjuta mig, så får du se mig i ögonen när du gör det!
Vi är inga monster. Vi är bara en familj som försöker överleva.
Nej!
- Det är ingen fara. - Säg åt Luke att släppa vapnet!
- Nej, sir. - Tänk på saken.
Luke skjuter mig, Hal skjuter Luke och Ben skjuter dig.
Vad händer då med Gil och barnen?
- Ta bort fingret från avtryckaren. - Nej.
Släpp geväret, pojk. Gör som pappa säger!
Ingen fara, du var duktig. Det är ingen fara.
- Imponerande. - Det räcker för ändamålet.
Hinner er trupptransport hit innan Espheni slår på kraftfältet?
- Det är högst osannolikt. - Varför har ni då så bråttom?
Kan inte skeppet gå i omloppsbana så länge?
Som jag sa, så tänker Espheni skapa ett kraftfält som täcker hela jorden.
Förstör vi ett av tornen så får ert skepp ett hål att ta sig igenom.
Kraftfältet kommer att bestråla jordens yta så till den grad-
- att det dödar alla livsformer inom tre månader.
Det har vi inte fått veta. Kommer fiskskallarna också att dö?
Tyvärr inte. Espheni har genmanipulerat sig själva-
- och sina tyglade slavar att motstå effekterna från strålningen.
Jag berättade allt för professor Mason som ansåg-
- att vi bara kommer att orsaka panik om vi informerar allmänheten.
- Jag håller också med om det. - Sålunda, miss Peralta...
Den överdrivna kraftkällan behövs för att förstöra kraftfältet.
Med en stor energipuls kan vi överbelasta det.
- Varför fick jag inte veta det? - Det innebär en stor risk.
Om kraftfältet inte förstörs så kan energin påskynda processen.
Allt liv på den här planeten kommer att upphöra.
Lämna det olåst.
God afton, länsman.
Har du tid?
Jag har fullt upp i dag men kan göra ett undantag för dig.
Tillståndet i unionen måste verkligen vara dåligt om du vill prata med mig.
När jag ville kasta ut dig så övertalade Tom mig-
- att vi behöver nån med dubiösa motiv.
Vi närmar oss en tid då det är sant.
Jag som trodde att du och vår ersättningspresident hade full koll.
Problem i paradiset, översten?
Jag kan behöva din hjälp, Pope.
Behöver du min hjälp? Du satte stopp för mig.
Du bommade igen min verksamhet och låste in mig.
Det bleknar i jämförelse med vad som väntar. Du kan ha rätt om Volm-rasen.
- Är det allt du tänker berätta? - Tills du behöver veta mer.
Ut härifrån nu.
Och sluta hetsa upp medborgarna.
- Sitter inte du inlåst? - Jag blev frisläppt.
Världen som verkade så ljus.
Det är saker i görningen. Jag kan inte säga mer än så.
- Så du vet inte? - Nej, men det kommer från högsta ort.
Med Mason borta kanske du behöver en vän.
- En vän? Jag klarar mig. - För gammal vänskaps skull.
Vi var aldrig gamla vänner. Det är inte så jag minns det.
- Jag räddade livet på dig. - Du och ditt gäng kidnappade mig.
- Du hade bara behövt säga ifrån. - Du visste, din jävla lögnare.
Precis som du ljög om parasiten i din pojkvän. Du gjorde inget åt det.
Vi är av samma skrot och korn och gör vad som helst för att överleva.
Jag har en lista med synder tre mil lång, men säger som det är.
- Du är så självgod. - Det kommer en dag...
...då din lilla charad kommer att vara över.
När det väl händer, så kommer du att krypa tillbaka till mig.
Det är dagens sanning.
Herr president? Hur mår ni?
Jag har fått hårdare smällar i kongressen och överlever nog.
- Jag ska bara byta dropp. - Varsågod.
Hur länge har du varit läkare?
Jag gick läkarlinjen vid invasionen. Dr Glass har lärt mig allt jag kan.
- Var är han nu? - Hon.
Jag beklagar. Det här förbannade kriget...
Vet du vad jag tror?
Dr Glass hade tur som fick en sån duktig elev.
- Därför har även jag tur. - Tack, sir.
Det är såna som du som kommer att återuppbygga världen efter kriget.
Det är min tilltro till det som får mig att orka gå vidare.
Tack, doktorn.
- Var det nåt mer? - Nej, sir.
Dr Delgado?
- Ja? - Presidenten har blivit skjuten.
Han slapp åtminstone lida. Det första skottet var dödande.
Mördaren var i rummet under och använde ett Volm-modifierat vapen.
- Samma vapen som dödade Manchester. - Samma typ.
I så fall var inte Hal Mason mullvaden.
- Vi har en förrädare i Charleston. - Lägg all fokus på att hitta honom.
- Rekrytera så många som krävs. - Jag vill ha rapporter varje kväll.
- Jag kontaktar presidentens folk. - Inte förrän vi har fått reda på mer.
Jag vill inte locka hit andra som utsätter oss för en häxjakt.
Landets medborgare måste få veta att de har förlorat sin ledare.
- Ni har era order. - Javisst
Ni har era, översten.
- Inte nu, Pope. - Behöver jag påpeka det uppenbara?
Miss Peralta tappade makten när presidenten kom-
- och ett dygn senare blir han avrättad av mullvaden.
Nu sitter hon återigen på makten.
Charleston liknar ingen demokrati utan snarare ett romerskt palats.
Då får du se upp så att du inte får en dolk i ryggen.
Du med.
Bortom den här stigen är det 25 km till Mechanicsville, Anne och Lexie.
- Karen kommer att vänta på oss. - Det utgår jag ifrån.
- Vänta! Mechs. Därborta. - Lämna stigen.
Jag ser inget. Jo, vänta... Megamechs.
Det är två stycken.
- Där borta. - Säkert ett halvt dussin Skitters.
- Det är en spaningspatrull. - Som rebellerna varnade oss för.
- De är på väg mot Picketts gård. - De har inte en chans.
- Ska vi vända dem ryggen? - De tänkte skjuta oss.
Men det gjorde de inte. Och jag tror inte att de tänkte göra det.
Tänk på Anne och Lexie. Vi har redan ödslat bort mycket tid.
Om vi bara bryr oss om våra egna så är vi som utomjordingarna.
Ni följer inte med. Ni måste hitta Anne och Lexie i Mechanicsville.
- Rekognoscera läget. Vi ses där. - Men pappa...
Du måste göra som jag säger. Klarar du det?
- Ja, pappa. - Okej... Lycka till.
Pickett?
Är det nån här?
Kom an, era djävlar!
Översättning: Retail Textning: enhet